- Fem... - Nej.
- Fyra... - Nej, inte igen.
- Tre... - Kom igen.
Två... ett.
Förlåt, det där var lite omotiverat.
Låt oss börja historien nånstans mer.
Var inte oroliga, vi kommer tillbaka till de bra... märkliga grejerna.
Fader Anthony-Katolsk präst.
Innan han blev präst var han Eric Roberts.
Eric-Kämpande författare Djävulskt snygg.
Det här är jag.
- Vad besvärar dig, unge man? - Varför säger du så?
När man träffar nån för första gången på tio år antar man att nåt är fel.
Jag är kär i en kvinna som påminner om min våldsamma styvmamma.
Okej.
Börja från början.
Kapitel 1: Blygsamma Begynnelser.
Den här stackars ungen var jag.
Den här stackars mannen var min pappa.
Den här bitchen var INTE min mamma.
Min mamma var en vacker blondin.
Och mina föräldrar var vackra tillsammans.
Och livet var vackert.
Tills jag dödade min mamma.
Tills min mamma lät sig dödas av en fotboll i ansiktet.
Det är inte roligt.
Min pappa blev lite upprörd.
Så han beslutade sig för att sluta med bokföring.
Han behövde en ny inkomstkälla.
Hennes namn var miss Turgidson.
Eric. Miss Turgidson ger oss en massa pengar.
Hon kommer se till att du får gå i college.
College, Eric.
Och Eric... Gör som hon säger.
Jag hatade att vara hemma. Jag började skriva för att fly från allt.
Min pappa gjorde sitt bästa... sitt "bästa."
Han stod alltid upp för mig.
Det blir en hård fight. Bråkar rektorn med min pojke, bråkar han med mig.
- Tack pappa, men... - Hård fight.
Det var bara ett missförstånd.
Rektorn grälade med mig. Kallade mig "viktigpetter."
Om du säger att det är ett ord, då är det ett ord.
Jag skrev "arketyp" och han sa att det inte är ett ord. Vilken "idiot."
- Det finns i ordboken. - Jag hittade det inte.
- Måste det vara på en bar? - Det är skräckingivande! Vänta här.
Pappa. Pappa!
Där är han.
Vad i helvete är en "arketyp?"
Jag vet inte... Jag vet inte.
Han försökte i alla fall. Typ.
Miss Turgidson hade honom fortfarande vid ballarna.
Eric. Jag vet att jag har varit väldigt upptagen på senaste.
Men det kommer bli bättre mellan oss.
Kom hit, Eric.
Jag vill att du slår mig och säger att jag är en "dålig flicka."
En väldigt, väldigt... stygg flicka.
Livet var ett helvete.
Tills jag fick en glimt... av himmelen.
Blonda änglar... vackra, vänliga...
Som aldrig skulle ha analsex med nåns pappa mot deras vilja...
Det var början på puberteten och min fetisch för blondiner.
Miss Turgidson och pappa -
- dog kort därefter...
Prolog 1 Olivia.
Prolog 2 Rachel.
Prolog 3 Kat.
Det här är perfekt, Eric!
Från och med då dejtade jag bara blondiner. Som Kelly.
Det här är så fantastiskt!
Gillar du mitt hår?
Kom hit, Eric.
- Det var blont i går. - Jag vet, jag överraskade dig.
Känn på det, det är jättemjukt.
Gillar du mitt hår?
- Jag har en grej för blonda, Kelly. - Du har en grej för mig.
- Det här är viktigt för mig... - Vi ska vara tillsammans för evigt.
Säg att jag varit en dålig flicka.
- Det här är över. - Och du ska komma hem med mig...
Jag hade gränser. Du behövde respektera dem.
- Du skulle bara våga, Eric! - Jag kan inte. Jag är ledsen.
Jag låg med din bästa kompis!
Två gånger!
Har du nånsin träffat en icke-blond som du gillat? Sexuellt.
Ja.
Kapitel 2: Tjejen.
Jag försökte skriva en roman när jag såg henne för första gången.
Sarah-Vacker veterinär Kärleksintresset.
Ödet skulle föra oss samman igen...
Tyvärr slängde ödet även in ett par hinder på vägen...
Det fanns två problem...
Nr. 1: En dum pojkvän.
Nr. 2: Om du inte kan räkna ut det har du inte varit uppmärksam.
Det är HÅRET.
Är det okej att åtrå en annans partner?
Tack.
Om du jobbar en vecka till exploderar jag.
Carly-substantiv 1. Slampig bästis.
Exempel: Carly är en slampig bästis.
Jag älskar de här djuren. De är perfekta.
För att de är mer intressanta än din pojkvän.
Jag är galen i Sebastian.
Har han tagit dig på den där kanotdejten än?
- Vi är båda upptagna. - Vad gör du -
- annat än betalar hans doktorsutbildning?
Jag är lycklig.
- Hej, hur kan jag hjälpa dig? - Du behöver se världen.
- Så hårspraysgraffiti duger inte? - Det är det mesigaste vi gör.
Jag gillar det.
Det är ganska mesigt.
- Kan hundar få aids? - Nej, men de kan få erlichios.
- Kan människor få det? - Knullar du din hund?
- Jag sover med henne. - Du borde klara dig. Här.
Lyssna, Carly. Sebastian och jag har jobbat hårt tillsammans.
Jag är så mycket bättre än du på det här.
Sebastian-Sarahs pojkvän Tråkig person.
Kan ha problem med innerörat.
Jag gör oss varsin drink.
Så... Vår tvåårsdag är nästa månad.
Ja, om en och en halv månad. Typ.
Ja. Den 28:E. Klockan tolv.
Hur vet du ens det? Du är sån nörd.
- Vi borde göra nåt speciellt. - Ja.
- Här. - Jag behöver ingen.
- Varför sa du inte det tidigare? - Jag ville inte vara oartig.
Okej.
Här.
Se vem som slår vem nu.
Ledsen, älskling. Du får slå mig närsomhelst, men det där var min pjäs.
- Det som är ditt, är mitt. - För alltid.
Spy.
Jag älskar dig, Sarah.
Kyss mig.
Nolla. Å andra sidan har han kanske ett problem.
Spelet. Älskling, spelet.
- Är du okej? - Ja.
Berätta mer om ditt skrivande.
- Du menar min brist på skrivande? - Kalla det vad du vill.
Du har haft fem år på dig att skriva en bok och jag har inte fått en sida än.
Inget hej, hur mår du, kul att se dig?
Welch-Litterär agent Professionellt svin.
Min första bok var terapi. Jag har inget att skriva om nu.
Du skrev en bok om din barndom som nådde bästsäljarlistorna.
- Man kan inte tvinga fram inspiration. - Jag har redan planerat en bokturné.
- Jag kan inte skriva en till bok. - Ibland får man bara ta en för laget.
Det spelar ingen roll om den inte är bra. Folk kommer köpa den.
- Jag måste iväg. - Var ska du?
Du har inte lång tid på dig.
Du skrev på ett kontrakt. Det betyder nåt.
Jag kan skriva en till bok.
Har du en idé?
Hallå!
Hallå. Och hallå.
Precis här.
- Är det där toalettpapper på golvet? - Det skulle det kunna vara.
Vad vidrigt.
Det här är verkligen inte en bra tid, Chris.
- Du var den som beställde varorna. - Ja, i går.
- Vi hade slut på grejer. - Du kan inte storma in när jag skriver.
Eric. Jag är din bästa vän.
Vilken tur jag har.
Visst. Fakturera mig.
Så, hur mår din flickvän? Vad hette hon? Kelly?
Jag låg med din bästa kompis!
- Ditt svin. - Jag gjorde inget.
- Två gånger! - Ut!
- Jag har inte gjort nåt fel. - Ut!
Monogami är överskattat.
En kompis mindre, seriös skrivkramp. Det kan inte bli mycket värre.
- Men hur var det med... - Stanley.
Hej, Stanley.
Stanley då?
Kapitel 3: Stanley.
Varning: Det är nu saker blir riktigt märkliga.
Jag ber om ursäkt.
Hej!
Hallå.
Jag gillar den här... lägenheten.
Förlåt, det här är verkligen ingen bra tid.
- Gör du nåt viktigt? - Nej, men...
- Så vad är problemet? - Du är naken.
Åh herregud. Har du kläder jag kan låna?
- Du måste ut ur mitt hus. - Det här är en lägenhet.
- Ut, nu! - Varför det?
- För att jag säger det. - Jag skadar inte dig.
Jag vill att du går.
- Behandlar du alla i ditt liv så här? - Du är naken!
Jag är inte här för att skada dig, Eric.
- Hur vet du mitt namn? - Tja... Det är inte Stanley.
Jag vet. Mitt namn är Eric. Hur vet du om det?
Jag är Stanley.
Hej, Stanley.
- Har du kläder? Jag är naken. - Jag ringer polisen eller ambulansen.
- Du behöver hjälp. - Det är kanske du som behöver hjälp.
- Det kanske är därför jag är här. - Nej, du måste ut ur min lägenhet.
- Jag ska hjälpa dig. - Okej. Okej, Stanley.
- Vad gör du? - Jag ska tackla dig.
Jag är oftast inte våldsam, men... Ibland är våld det enda rätta.
Ibland måste man bara tackla en jävel.
- Dörren var öppen. - Rör dig inte. Stanley...
- Eric... Eric... - Stanley...
Aj! Eric. Aj.
- Eric... - Stanley. Stanley!
Är du okej?
Du är okej.
Stanna där.
Jag sa ju att hon var snyggare som blond...
Så, Stanley... Vem är du?
Fjodor Dostojevskij.
- Den ryska författaren? - Ja.
- Den kända författaren som dog 1881? - Ja.
- Eller jag var. - Du var?
Ja. Nu är jag Stanley.
Du är förvirrad. Jag är hemskt ledsen.
- Hur ska jag förklara? - Kanske var du kommer ifrån.
Härifrån. Jag vaknade för tre timmar och 14 minuter sen.
- Du vaknade? - Föddes. Men det är samma sak.
Brukar man inte oftast börja med början, typ föräldrar?
- Jag började här. - Hur föddes du?
Jag menar, du är lite större än de flesta vaginorna.
Hur föds folk?
Först fanns jag inte, sen öppnade jag ögonen och då fanns jag.
Det börjar bli sent.
Jag är hungrig.
- Vem är den här vackra flickan? - Hon krossade mitt hjärta.
- Sårade hon dig? - Ja.
- Det finns en restaurang i närheten. - Har de mat?
Symptom: 1.Skallig. 2.Naken.
3.Tror han är Fjodor Dostojevskij. 4.Tror att han nyss föddes.
Mat, mat, mat!
Diagnos: Möjligtvis nån typ av gullig seriemördare.
- Den här vägen, Stanley! - Hoppsan.
Du borde leda mig.
- Vad gör du? - Låt mig inte gå vilse.
Jag låter dig inte gå vilse, Stanley.
- Var är maten? - Varför gör jag det här?
- Det är nåt speciellt med mig. - Det är det verkligen.
- Sjung med mig och led mig. - Släpp mig.
Vad fan, Stanley!
Innehåll för äckligt för att visa.
- Muntra upp dig. - Du skrek åt mig.
Du...
Här.
Jag är ledsen.
- Det kallas milkshake. - Jag älskar dig.
Tack, Stanley.
Vad fan, Stanley.
- Du kan inte göra så. - Vadå?
- Ta av dig tröjan. - Varför inte? Den är genomblöt.
Ser du nån annan här utan tröja?
Så... du säger att jag bara får göra sånt andra gör?
Kom ihåg det här. * *Det kommer tillbaka senare.
Ja.
Det var tråkigt.
Hur många stjärnor finns det?
- Va? - Varför finns det så många?
- Tolv. - Det kan inte stämma.
En, två, tre, fyra, fem, sex, sju...
- Vad är det där? - Telefonnummer.
Vill du veta hur man raggar tjejer? Titta och lär av mästaren!
Hej.
Det var Sarah. Men jag kände inte ens igen henne.
Jag visste att jag behövde henne i mitt liv.
- Så, jag... - Jag har pojkvän.
- Men inte hon. - Det har jag visst.
Du gillar inte honom längre.
Vad får er att tro att jag inte har flickvän?
Du är en otroligt snuskig ma... man.
Så, vad heter du?
- Du är inte så snygg som du tror. - Men jag är snygg. Gå ut med mig?
Jag har faktiskt pojkvän.
- Vad heter du? - Sarah.
Vem är din kompis?
Sarah. Jag får oftast som jag vill.
Sällan sant, men det låter bra.
- Jag har en... - Bra känsla. Säg ja.
Nej.
- Har du peruk på dig? - Ja, vi kom precis från en maskerad.
Faaaaan!
- Jag måste gå. Trevligt att träffas. - Ja, det var -
- trevligt att träffa dig med.
- Jag behöver nåt att dricka. - Milkshakes.
Fortsätt.
- Jag kunde svära på att hon var blond. - Spelar det nån roll?
Jag tar en öl.
Vad händer, kompis?
- Och en läsk. Vi sitter där borta. - Okej. Trevlig vän.
Kusin.
- Så inget hår är bättre än mörkt? - Fortsätt jobba, Susie.
Susie-Bartender. Sötnos. Tyvärr brunett.
Nåt svin.
- Jag är glad att allt löste sig. - Vad menar du?
När jag var Fjodor Dostojevskij trodde alla att världen skulle gå under.
Jag är glad att den inte gjorde det och att allt är bra.
- Ja. Allt är bra. - Du är bara löjlig.
Men du tror att du var en rysk författare i ditt tidigare liv.
- Ja. - Du verkar inte särskilt hänförd.
Det är bara utsidan som förändras. Människor är goda och jag är glad.
Ja, människor är toppen.
- Vänta bara. - Jag tar en öl.
- Vad? - Hjälp! Sluta!
- Kom hit! - Sluta!
Låt oss kolla på det igen.
Sluta!
Klockren seger.
De bra människorna.
Kom igen, vi går.
Så...
- Den där killen. - Kan vi inte prata om det.
- Du hatar Sebastian. - Det gör jag inte.
- Mina föräldrar älskar honom. - Det är allt man behöver.
- Du vågar inte... - Jo...
- Det är en ny tröja. - Den är ändå ful.
Precis som din målning.
- Det var en drake. - Okej, den var fin.
- Hej, älskling! Rolig kväll? - Ja, vi saknade dig.
Obehaglig smygtitt om: 5... 4... 3... 2...
Jag drar.
Sebastian!
Ring den där killen.
- Vilken kille? - Ingen.
- Vad var det för lapp du gav Sarah? - Mitt telefonnummer.
- Jag förstår inte. - Så att jag kan prata med henne.
- Med den där saken? - Om hon kontaktar mig först.
Vad var det?
- Skulle du dejta Sarah? - Nej.
- Du skojar? - Jag är gay.
- Är det sant? - Ja.
- Varför då? - Varför är du 196 cm?
Jag bäddar i soffan.
Ja, jag har ett problem. Och mindre utrymme för strumpor och kalsonger.
Hej!
Jag är ledsen, Eric gillar inte dig för att ditt hår är fult.
Nej, han vill inte prata med dig för att du inte är snygg nog.
Men jag gillade dig. Hej då!
- Vad är det? - Jag dog.
- Nej, det gjorde du inte. - Jo, jag var inte jag längre.
- Du somnade. - Det var så läskigt.
Du är okej. Du klarar dig.
Jag... jag dog och jag trodde att jag hade en vän och... jag förlorade dig.
- Du gjorde vadå? - Jag ljög inte.
- Varför sa du sanningen? - Är inte det bättre?
Nej!
Stackars tjej.
Ser du det här?
Det här är jag som är alldeles för snäll.
- Det är Eric. - Du kallade mig vidrig?
Jag visste inte att min vän Stanley skulle svara.
Så det är okej att förolämpa nån bakom deras rygg?
Jag har en fetisch.
Jag var tvungen att berätta det nån gång, men kanske inte på det sättet.
- Det är pinsamt. - Och därför får du vara oförskämd?
- Inte ens oförskämd utan elak. - Jag är ledsen.
Det skulle kännas bättre om vi ses.
- Nej, du bara... - Jag tror att det är det enda rätta.
- I kväll? - Det är så häftigt.
- Kolla hur färgerna ändras. - Kom, vi ska i väg.
- Namn? - Eric.
Okej, Eric. Fyll i de här.
Jaha, du menar patientens namn. Stanley.
För honom.
- Efternamn? - Efternamn?
- Vad är ditt? - Du kan inte ta mitt.
- Vad är det för fel på att dela? - Okej...
Se till att han fyller i de här försäkringspapperen.
- Det här kommer låta dumt. - Så varför säger du det?
Har du sjukvårdsförsäkring?
- Hallå. - Hej.
- Så, vad är det för fel på dig? - Vad är det för fel på dig?
Ta i trä. Jag gör ett aids-test varje vecka.
- Är du porrstjärna? - Nej. Bara tvångstankar.
Jag har inte ens legat på sex månader.
Tio månader.
- Det är vad samhället gör mot dig. - Varför lämnar du det inte?
- Samhället? - Självklart.
Stanley Grace?
- Grace? - Jag tyckte det var fint.
- Hur kan jag hjälpa er? - Jag hoppades att ni kan testa min vän.
- Kan han inte prata? - Jag kan tala.
- Vad är fel? - Inget alls.
- Så varför är ni här? - Fråga honom.
Nej, snälla! Doktorn! Jag hittade honom i går.
Han har inget minne.
- Komplett blodprov kostar 1000 dollar. - Jag vet inte ens han ålder.
Han ser ut att vara mellan 30 och 35. Ursäkta mig.
Jag är 33 år gammal.
- Varför var han så elak? - Han är bara upptagen.
- Det är ingen bra mening. - Va?
Mening med livet. Varför vara elak?
- Du är okej, Stanley. - Jag vet.
- Jag går ut med några vänner i kväll. - Okej, älskling.
Vi kanske kan åka till floden i helgen. Jag vill åka kanot igen.
Älskling, jag är ledsen. Jag är student, jag har inte tid.
Jag förstår. Det är okej.
Varför hatar han kanoter så mycket? Det får vi aldrig veta.
- Svara inte? - Va?
- Hallå. - Hej, det är din agent.
- Har du ens...? - Nej, jag är inte klar.
- Har du ens börjat skriva? - Sa ju det.
- Oroa dig inte, Eric. Kom hit snart. - Hej då, Welch.
Kapitel 4: Dejten... ursäkten.
- Herregud, Stanley! - Hallå.
Nu har vi officiellt sett varandras paket.
Ut härifrån! Bara ut!
- Varför? - Jag duschar. Jag är naken.
- Är det ett problem? - Ja!
Jag är ledsen, jag... Jag förstår inte.
- Får jag komma in? - Ja, Stanley. Kom in.
- Hur ser jag ut? - Strålande!
- Jag vet inte varför du tvingar mig. - Vadå?
- Jag gillar bara blondiner. - Sarah är söt.
- Hon är inte blond. - Hon kanske är blond här inne.
Det låter inte vettigt.
- Bästa ursäkten är en rolig kväll. - Är det så?
- Är du redo? - Ja.
Vart tar du mig?
- Du är väl inte diabetiker? - Vad tänker du göra?
Bra.
Det här är bara ett stopp på vägen.
- Du måste skämta? - Det är en sockerkicks-dejt -
- - ursäkt.
Jag har aldrig hört talas om en sockerkicks-dejt-ursäkt.
- Det är oförglömligt. - Det låter pretentiöst.
Du får bara lita på mig.
- Varför skulle jag göra det? - För att jag ber dig.
Seger.
Den här filmen är jättedålig.
- Så... du har ungefär en minut på dig. - Tills vadå?
Tills det här slutar var gulligt och blir stelt.
- Var var du under 9/11? - Va?
Kom igen! Som att du nånsin hört en bättre samtalsstartare?
- Inte det jag menade med gulligt. - Jag gick i sjuan.
Vilket är häftigt, för då kan jag berätta att jag var kär i min lärare.
Eller mitt favoritämne, eller favoritord.
Vilket leder in på min barndom. Och då kan jag berätta att mitt första ord -
- var arketyp.
Vad får dig att tro att jag vill höra om din barndom?
- Arketyp? På riktigt? - Pappa visste inte ens vad det betydde.
- Vad vill du ha? - Jag är ensam.
Kommer på en gång.
- Vad är det här? - En Long Island.
- Är det magiskt? - Ja.
Det smakar lustigt.
- Innan du får nåt måste du erkänna. - Erkänna vad?
- Att det här är urgulligt. - Så lättflörtad är jag inte.
- Då tänker jag straffa dig. - Jaså?
Jag gör det. Jag blöter ner oss båda.
Det är inte mitt fel att du är dålig på att be om ursäkt.
Du ligger så risigt till.
Du gjorde inte precis det där!
Jag kan inte fatta att du gjorde det där.
Hur kändes det?
Det gör ont att drick men jag känner mig inte annorlunda.
Okej... Jag är kanske lite svajig.
Vad är det här?
Det får en att vara ärlig utan att man känner sig rädd.
Det gör jag redan.
En till runda på huset, grabben.
Musikmontage om: 8... 7... 6...
- Vi gör nåt... - Galet!
...3... 2...1
- Jag borde gå hem till min pojkvän. - Stanley har säkert sovit. Tur för mig.
Jag kom på idén för den här dejten i sjuan.
- Det här var ingen dejt. - Nej, du är vidrig.
Tack.
Sockerkicks-dejt-ursäkt. Utslag: Succé.
Jag ska gå och dö igen. Ses i morgon.
- Du är skyldig mig 25 dollar. - Jag äger inga pengar.
- Du... Du gör inte vad? - Är det viktigt?
- Det ger mig mat på bordet. - Jag kommer tillbaka i morgon.
God natt, Stanley.
- Så, god natt. - Detsamma.
Förlåt.
- Du! Samma plats och tid i morgon? - Det här är ingen dejt.
Det här är fortfarande en ursäkt.
Kan du simma?
Kapitel 5: Min moster-mamma.
- Hallå! Jag känner igen dig. - Det är Kelly.
Hej, Eric.
- Vad fan, Stanley. - Hon sårade dig.
- Du kan inte skada henne. - Du sa att jag fick göra som andra.
Varning: Många i den här historian blir skadade. Men alla repar sig.
Återhämtningen sker dock inte i bild. Ni får bara lita på att det sker.
Varför står du ut med elaka människor?
- Vad menar du? - Kelly var elak.
Tja... Hon hade sex med mig.
- Är det viktigt? - Det bästa som finns.
- Gjorde du och Sarah sex? - Nej.
Jag förstår inte. Varför är människor så elaka?
Kelly tycker säkert att du är elak.
- Jag är inte elak. Jag hjälpte dig. - Men du skadade henne.
- Hon sårade dig. - Du slog henne.
Hon förtjänade det.
Hon tycker säkert att jag förtjänar det.
- Det här är så läskigt. - Du har inte upplevt vad läskigt är än.
- Vi går och fixar kakor. - Okej.
- Är vi framme snart? - Här är min mammas ställe.
- Gjorde hon dig? - Hon är faktiskt nunna.
- Är din pappa med din riktiga mamma? - Min pappa dog.
- Somnade han också? - Det funkar inte så.
- Jag är rädd för att dö. - Jag med, kompis.
- Det var jag inte i går. - Herregud.
- När ska du börja kalla mig mamma? - Älskar dig, mamma.
Diane-Min nya mamma Även min moster.
Lite konservativ.
- Vem är det här? - Det här är Stanley.
- Är det där din skjorta? - Stanley är annorlunda.
Och dina byxor? Jag tvättad de där kalsongerna.
- Jag förstår. Trevligt att träffas. - Hallå.
- Vilket jäkla sätt att komma ut på. - Jag är inte gay.
- Kakor! - Så oortodoxt.
Förlåt.
Kakor, kakor, kakor, kakor, kakor, kakor, kakor...
Jag går och hämtar några.
Mamma, minns du Kelly? Och Alice och Megan?
Du behöver inte bli gay-
- bara för att Elizabeth, Victoria och Gabrielle dumpade dig.
- Man blir inte gay. Det är inte 1912. - Se upp med vad du säger!
Kakor!
Inte att det inte är trevligt att träffa dig.
- Du har vackra ögon. - Tack.
- Hur träffades ni? - Jag gick in i hans hus helt naken.
- Det är faktiskt sant. - Jag uppfostrade ett pervo.
Han gick bara in i min lägenhet här om kvällen.
Han vet inte vem han är, var han kommer ifrån.
- Som vid minnesförlust? - Det är inte sant!
I mitt tidigare liv var jag Fjodor Dostojevskij.
I nästa aborterades jag. Och nu är jag här.
- Så du skrev "Bröderna Karamazov"? - Vilka är de?
- Han har bara inte åkt än? - Vi har blivit vänner.
- Hur går det med din nya bok? - Jag ska gå nu.
- Jag stannar. Jag trivs här. - Tack, Stanley.
- Mamma. Släpp det. - Det har gått fem år, raring.
- Har du också skrivit en bok? - För länge sen.
- Fem hela år, Stanley. - När får jag läsa den?
Det var en bästsäljare.
Var är min bok?
Jag är ledsen. Det är meningen att vi ska ha ett kreativt partnerskap.
- Du är min agent. - Jag är även din förvaltare.
Om du inte tar dig samman måste jag sporra dig på nåt sätt.
- Vad ska du göra? Frysa mina fonder? - Ja, och flytta dig till en agent i NY.
Dit du enligt avtalet måste flytta.
Vart ska du?
- När är Eric klar? - När han är klar.
Det var inte ett särskilt bra svar.
- Har jag inga andra alternativ? - Du kan publicera på egen hand.
- Du är väldigt söt. - Tack, du är väldigt... snäll.
Tack. Eric skulle dock inte gilla dig.
- Ursäkta? - Ditt hår, det är fult. Enligt honom.
Jag har i alla fall hår.
- Det är schysst. - Nej.
Det är schysst att vi finansierar din mosters hus med kontraktet.
Om du inte publicerar förlorar hon det.
Ser ni? Ser ni? Jag sa ju att han är ett svin.
Förlåt.
- Det var inte särskilt snällt. - Nej, det var det inte.
Det var elakt. Jag gillar inte elaka människor.
Så hur träffade du Eric?
- Hon kommer förlora huset. - Det kan inte stämma.
Läs det finstilta.
Jag är hungrig, Eric!
- Är det din älskare? - Kusin.
Synd att Eric måste publicera här.
Tekniskt sett behöver han inte publicera här.
- Kom, Stanley! - Jag älskar honom. Kan jag få honom?
Jag har inga som helst planer på att flytta till New York.
Kapitel 6: Dejt nr. 2.
- Vad är det här? - Drick aldrig det. Det är whisky.
- Varför inte? - Det är inte bra för dig.
- Varför dricker du det? - Vad ska du göra när jag träffar Sarah?
- Får jag inte följa med nu heller? - En dejt är för två personer.
- Men jag vill följa med. - Jag är ledsen.
Den morgonen hade jag en märklig dröm...
Minnen av min pappa...
I drömmen ger han mig nåt... -
- och börjar säga nåt -
- nåt typ av råd...
Nåt väldigt viktigt... - Eric?
- Vad ska jag göra i dag? - Kolla på tv.
- Jag gillar inte det. - Vad gör människor då?
- Jag känner mig rädd. - Jag tror du menar ensam.
Och... välkommen till livet.
- Vad gör människor vanligtvis? - Jag vet inte, köper saker.
- Jag behöver 26 dollar. - Ut ur min säng.
Hjälte som jag är gav jag honom pengarna.
26 dollar!
Stanley betalar alltid sina skulder.
- Okej, jag är redo. - Jag är redo, du väntar.
Hej då, Stanley!
Eric!
- Har du saknat mig? - Jag såg dig inte.
- Nycklar. Perfekt! - Inte en chans.
- Visst, då väntar jag här. - Vad tänker du göra, spöa mig?
- Du är en sån, eller hur? - En sån, vadå?
- Lever livet som att ingen ser. - Finns det nåt annat sätt?
Jag antar inte.
Vem är hon?
Är du redo att stjäla en båt?
- Hej, Eric. Saknar du mig? - Hej, har du tid att prata räntesats?
Jag har väldigt stort intresse av allt. Det finns så mycket av det!
- Bra. Kan jag få för-och efternamn? - Stanley.
- Ja? - Det är jag, Stanley.
- Du har kanske ett till namn? - Jag minns inte mitt riktiga namn.
Men jag har kallats för Stanley och Fjodor och Elizabeth-
- och Procopius och till och med Yuri en gång.
Okej, mr Stanley. Om du har kreditvärdighet på minst 600...
- Tog du inte med badkläder? - Gjorde du?
- Jag tänker inte ramla i. - Tråkigt.
Hoppa i.
- Jag först? - Ja, sätt dig fram så puttar jag.
- Man styr där bak, va? - Ja.
- Då sitter jag bak. - Men det är min båt.
Ja.
Du är vidrig.
Mer.
Mat, mat.
Det är dags att hantera faktum.
- Som är? - Eller snarare faktumet.
- Vilket är? - Min dag var bättre än din.
Snälla, du är galen. Du borde träffa nån.
Jag träffar nån.
Vad tänker du precis just nu?
- Vill du verkligen veta? - Ja.
Hur illa Stanley har förstört min lägenhet.
Vem är han egentligen?
Han var Fjodor Dostojevskij i sitt tidigare liv.
- Den ryska dramatikern? - Författaren.
Häftigt.
Det tog hon bra. Henne håller man fast vid.
Vad fan, Stanley. Flintskalliga barn.
Jag hoppas han får min munherpes.
Livet är så bra.
High-five. Upp med handen.
- Okej, det där var märkligt. - Glädjedödare.
- Vill du ha ett glas? - Jag dricker inte.
Jag skojar. Jag vill gärna ha ett glas. Fantastiskt.
Jag gillar dig. Du är normal.
Normal. Definition-adjektiv. Vanlig, reguljär, typisk.
Ingen i den här historien passar in på den beskrivningen.
Tack, Stan.
Så vad är planen, Stan? Ska du ha sönder fler av mina grejer?
- Sanning eller konsekvens? - Är du tolv, eller?
Tolv var en bra ålder.
Stanley säger och gör fortfarande vad som helst.
Det är hett. Så, Stanley. Vad är din plan?
- Plan? - Du kan inte bo här för alltid.
- Självklart inte. Jag skriver en roman. - Är det sant?
- Den är nästan klar. - Vad handlar den om?
Jag vet inte.
Men du är nästan klar?
- Har du ens en titel? - "Eric och Stanley."
- Gulligt. - Ja, det är svårslaget.
Den är sorglig när du är elak mot mig.
Du förstörde mitt hus, så börja inte.
- Vad är det här? - Åh, den...
Oroa dig inte, du kommer få din chans.
Du är en knepig person, Eric.
- Jag vill förstå mig på dig. - Du kommer inte gilla det du hittar.
- Det är okej, jag rätar ut dig. - Jag är inte sned.
- Inte? - Bara trasig.
Herregud. Fungerade den repliken verkligen?
Stanley!
- Vi kan gå nån annanstans. - Nej. Nej, titta på Stanley.
- Herregud. Jag vill ha en Stanley. - Snälla, snälla ta honom.
Det menar du inte.
Den här killen.
- Vad är det? - Du kommer tycka att det är löjligt.
- Inte löjligare än det med hårfärgen. - Det är på riktigt.
Jag tror att jag faller för dig och jag vill inte göra nåt dumt.
- Jag med. Så hoppa bara. - Jag vet inte om jag kan.
- För att jag krossar ditt hjärta? - Ja.
Det kanske jag kommer.
Jag skulle inte kunna ens om jag försökte.
Kom igen, Eric. Du klarar det här.
- Vad är det nu då? - Vad är det nu då?
- Ditt hår skrämmer skiten ur mig. - Jag har faktiskt pojkvän.
Fan.
Hon verkar perfekt.
Föreställ dig... Nej, glöm det.
- Vadå? - Det är lite olämpligt.
Okej.
Föreställ dig den perfekta tjejen. Din absoluta drömtjej.
- Du vet att jag lever i celibat? - Spela bara med.
Min absoluta drömtjej. Jag föreställer mig henne.
- Men med en penis. - Ursäkta?
Den här tjejen är perfekt. Jag älskar henne.
Men varje gång jag ser hennes hår tänker jag på kvinnan som slog pappa.
Det är... minst sagt antiklimaktiskt.
Intressant ordval.
Sprit. Nyckel.
- Vad är det här? - Vad är vad?
Uppbrytningar är svåra för mig.
Mig med, men jag kastar inte pil på mina ex.
Det var dartpilar och väck inte Stanley.
Han är inte...
Fan.
Han tog min mobil och plånbok.
Kapitel 7: Jakten på Stanley.
Var min vän! Var min vän! Var min vän! Var min vän!
- Vad händer, kompis? - Jag är ensam.
Hoppa in.
Stan är inte jättestor, var kan han ha gått?
Jag vet inte. Vart går ensamma människor?
- Du tror inte det? - Jag tror det.
Vi måste parkera.
- Där inne hittar du vänner. - Tack. Hoppas de gillar mig.
Det kommer de.
Hallå! Du glömde växeln.
- Hej. - Hej, raring. Vart ska du?
Hej då. Springer inte. Springer inte. Springer!
Hallå.
Jag går inte in dit.
- Är du rädd? - Ja.
- För tjejer? - Mitt ex jobbar där inne.
- Såg du honom? - Massa gamlingar men ingen Stanley.
Jag måste ringa min vän. Kan du hjälpa mig?
Ja, det var ett tag sen.
- Vad heter din vän? - Er... Sarah.
Sarah.
Det är gulligt att du bryr dig så mycket om honom.
Jag sa ju att det är lätt att få mig att bry mig.
Jag älskar det.
Säg nåt romantiskt.
Jag är ledsen.
Misslyckat.
- Blondinfetisch? - Det är en lång historia.
- Det låter som en lögn. - Vilken sjuk hjärna kommer på nåt sånt?
- Hallå? - Mitt namn är Stanley och jag gick.
- Vi märkte det. Var är du? - Jag vet inte.
- Är du ensam? - Nej, nej.
- Är du rädd? - Ja.
- Vad säger han? - Det kommer bli bra.
- Jag är i en gränd. - Okej. Ser du nån graffiti?
- Vad är graffiti? - Det där.
Ja.
- Vad ser det ut som? - Det är fult.
Ja, det är det verkligen.
Uppfattat. Sväng vänster här.
- Tack. - Visst, inga problem.
- Så, Stanley alltså? - Det är mitt namn.
- Det är ett bra namn. - Tack. Det är mitt.
Jag vet. Jag vet.
Jag kallas för håriga Jerry.
Det är också ett fint namn.
Stanley! Tack gode gud att jag hittade dig.
- Har du saknat mig? - Självklart har jag det.
- Kan vi ta honom med oss? - Nej, det kan vi inte.
- Hej då. - Förändras inte för mycket.
Det ska jag inte. Jag ska inte.
Låter som en plan.
Kom hit.
Är du okej? Kom, vi springer.
Vilken kväll.
Där sa du nåt, håriga Jerry.
- Hellre att du är elak mot mig än dem. - Jag var inte elak mot dig.
Okej.
Jag tappade bara humöret. Det betyder inte att jag inte gillar dig.
Du betedde dig som det.
Ibland kan människor inte kontrollera hur de känner.
- Vad läskigt. - Ja, Stanley. Det är det.
- Vad sorgligt. - Ja, Stanley. Det är det.
Samtidigt på gården...
Vem behöver män när man har alkohol!
- Var är Sarah? - Hon är ute i kväll.
Spring, Carly.
Det är bara jag här.
Kapitel 8: Alla dör.
Han är gullig.
Var kommer han ifrån?
- Vill du verkligen veta? - Egentligen inte.
Livet är bättre utan besvikelserna.
- Det ger lite extra krydda. - Nej, besvikelse är bara besvikelse.
Kom.
Ja, jag är romantisk.
- Vad är fel? - Kan vi vänta?
- På vadå? - Kan vi bara vänta?
- Hur länge då? - Jag vet inte.
Vad?
- Så fort jag är redo är du inte det? - Lyssna, du är inte som andra killar.
Jag vet.
- Du gillar mig, Eric. - Ja.
Det har aldrig hänt förut. Du gillade mig innan du kysst mig.
Jag vet.
Ja, så jag vill att det blir speciellt.
Vad betyder det ens?
Jag vet, jag är ledsen.
Jag ska ta en kalldusch.
- Kan du köra hem mig efteråt? - Visst.
Tack, Eric.
Vadå, har det aldrig hänt dig? Jag menar, fan.
Förlåt.
- Jag bor inte här. - Jag har en tendens att bli besatt.
Bäst att jag släpper av dig här innan jag börjar stalka dig.
- Hej. - Hej. Vad gör du här?
- Jag tänkte överraska dig med vin. - Jag älskar dig.
Sebastian försökte ligga med mig.
- Hur kunde du? - Jag är ledsen, älskling.
- Hon sa att du var patetisk! - Låt mig gottgöra dig.
Nej. Spela inte ångerfull. Du lämnade den här relationen för länge sen.
- Jag tänkte be dig att vara med. - Herregud!
Hallå? Ring aldrig mig igen.
Jag är trött på män, det här är över.
Sarah?
Sitt ner, grabben. Du är ute.
Jag hade det inte mycket bättre.
Jag hade ingen Sarah.
Inga idéer.
Jag försökte komma på idéer hela dagen.
Sov oroligt om nätterna.
Jag hade en och samma dröm.
Jag gör det här så att du kan gå på college.
Så att du ska kunna göra precis vad du vill.
- Jag vill skriva. - Skriv då.
Jag gjorde ett frivarv i high school. Jag vill att du ska ha den här.
Drömmen slutade alltid med att jag var ensam...
God morgon. Eric och Stanleys hus.
- Eric och Stanley? - God morgon.
- Var är min son? - Han blev full och sover.
- Dricker ni ihop? - Självklart, hela tiden.
- Lyssna, snälla säg till min son... - Hej, mamma. Ledsen för det där.
Synd är en sak, men att vifta det i mitt ansikte...
- Jag lovar, det är inte som du tror. - I dag är hur som helst en fin dag.
Herren skulle uppskatta om du följde med din mamma till mässan.
Sen slog det mig som ett par shorts i ansiktet.
- Jättegärna. - Ta med älskaren, Jesus gillar alla.
Det var så uppenbart. Det fanns överallt. Det var underbart.
Du kan ringa min agent, säg att jag har en ny bokidé.
Hela den här tiden hade jag haft en roman precis framför ögonen.
Stanley Sarah.
Carly, Welch, Kelly, Diane, Sebastian, romans, strippor, slag.
Inte en chans att jag åker.
Okej, Stanley. Vi åker och träffar din skapare.
Titta, det är som kändisväggen.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Mrs Diane har berättat om din -
- plåga, din... homosexualitet.
Jag är perfekt.
Vi har alla arvsynd, brister från Eva.
- Ingen är perfekt. - Jag föddes perfekt.
Visste du att aidsviruset är 50 gånger mindre än latexen på en kondom?
- Herre Jesus! - Det är tanken.
- Mamma. - Ge dem lite tid att anpassa sig.
- Jag säger bara vad jag borde. - Gör vi inte alla det?
- Jag hoppas det. - Vi går och sätter oss, okej?
Det måste vara här man har sex.
Nej, Stanley. Men det är på min måste-göra-lista.
Du sa att det är det mest underbara som finns. Precis som det här.
Herre, döda mig på en gång. På en gång.
Fan.
Ställ dig upp. Skärp till dig.
Det är inte ditt fel. Bion gör detta mot en hel generation.
Gå och be Jesus om ursäkt.
Här, Stanley.
Du verkar snäll men anledningen till att Eric inte skriver-
- är för att han har börjat gilla killar.
Sexuellt.
Men Sarah då?
Vad besvärar dig, unge man?
Vi vet båda två att han använder Sarah för att täcka sin synd.
För Guds skull.
Sarah är verklig.
I så fall kan väl du bjuda hit henne.
- Hallå? - Sarah.
Hjälp.
Nej, de är elaka.
- Berätta mer om ditt skrivande. - Du menar min brist på skrivande?
Vi är i kyrkan.
Kalla det vad du vill.
Jag kommer. Mia!
- Kan du täcka för mig? - Är allt okej?
- Allt är bra. Jag måste i väg. - Okej, visst.
- Vilken historia. - Där är vi nu.
Eric. Jag kan inte förstå att jag använder en sån här klyscha, men...
Det handlar inte om utsidan.
Kom hit när du vill. Men vänta inte ett årtionde nästa gång.
- Tack, fader. Trevligt att prata. - Det var så lite.
Var det allt? Bad ni bort homosexualiteten?
- Är alla okej? - Sarah?
- Du är verklig. - Stanley ringde, det lät brådskande.
Det här är en kyrka.
- Hallå, Stanley. - Hallå.
Du verkar vara nån typ av Gudagåva.
Jag är bara en Stanley.
- Du är i alla fall ingen naken Stanley. - Nej, det får jag inte.
Tack gode Gud.
Så, vad händer härnäst, fader?
De är inte de enda som behöver din hjälp.
Åh, Stanley. Du börjar lära dig.
Fantastiskt, Eric. Nu kan vi börja trycka.
- Inte en chans. - Vad menar du?
Det här är bara en artighetskopia. Du kan få en annan för 16,95. Online.
- Men kontraktet? - Säger att jag måste leverera en bok.
Inget om var jag måste publicera den. Läs det finstilta.
Där fick jag dig, bitch!
Hallå.
Slutet...?